The Eastern Spirit Subbing Squad представя:
УЧИТЕЛКО ЛЮБИМА
= Епизод 13 =
Превод: mackova Редакция: mrnkaloto
Майчице!
Защо ме биеш?
Пак Те Ин?
Аз! Кой друг?
Помислих те за крадец!
Не ме ли позна?
Защо си дошъл? - Защо не си вдигаш телефона?
Дойде, за да ме питаш това?
Разбира се, че не. Притесних се да не ти се е случило нещо.
Тогава защо се прокрадваш като крадец?
Питам те, защо си дошъл?
Трябваше да ми отговориш.
Оставих телефона си на семинара.
Колко си разсеяна!
Върви си, вземи лекарство и лягай. Ами ако съвсем се разболееш?
Учителко! - Какво?
Не бива така... - Как?
Аз съм болен и гладен.
Не ме гони, навън е студено.
Какво?
Гладен съм...
Влизай.
Защо идваш винаги, когато нямам нищо? Ще се наложи да те нахраня с рамен.
Искам да остана да спя тук. - Какво?
Не искам да съм сам.
Когато съм болен, сънувам кошмари.
Вчера сънувах чичо Джи Хьон У.
Това кошмар ли е?
Мислех, че е наяве.
Студено ли ти е? - Да.
Сложих ти електрическото одеяло. Хапни и лягай.
Не карай повече мотор. Пак ще се разболееш.
Сестричке... - Да. Какво?
Ами... сестричке...
Какво има? Казвай...
Ти искаш На Бо Ри...
Пак ли Нa Бо Ри? Искаш язва ли да получа?
Искаш да я уволниш, нали?
Ако се оженя за На Бо Ри, кой ще управлява училището?
Искаш да го управляват чужди хора ли?
Да виждаш друг освен мен, който знае как се прави?
Но аз остарявам, а ти умееш само да рисуваш.
Затова бъдещата ти жена трябва да знае как се управлява.
Аз мога. - Какво?
Ще го направя. Разреши ми да се оженя за На Бо Ри.
Какво?
Не говори глупости. Разсмиваш ме.
Знаеш ли как се ръководи училище?
Ако можеше, нямаше да ми се налага изобщо да се занимавам с това.
Човек, който може само да рисува, как би ръководил училище?
Ще се науча!
Ще замина с Бо Ри да уча в чужбина за 3 години.
Дотогава ще го ръководиш ти. Когато се върна,
ще дадеш училището на мен и на Бо Ри.
Ън Сьонг също не е от нашето семейство.
По-добре го дай на мен, отколкото на нея.
Колкото повече искаш да се ожениш за На Бо Ри,
толкова повече аз не искам тя да ти стане жена.
Защо? - А ти защо не искаш Ън Сьонг?
Преди не можеше без нея, защо вече не я обичаш?
Дори да не е Ън Сьонг, защо точно Нa Бо Ри?
Нейните родители са изоставили децата си и живеят в манастир.
За такава жена ли искаш да се ожениш?
Искаш да те наричат "зетя на монаха"?
Не си глупав, нито сляп.
Как можеш да се свържеш с тази бандитка?
Не мога да разбера какво ти става.
Откъдето и да го погледна, не го разбирам.
Да? А... учителю.
Не, още не спя.
Какво правиш?
Сварих рамен за Те Ин и му приготвих леглото. Остана да спи у нас.
Те Ин... Той там ли е?
Да.
И там спи? - Да.
Защо?
Дойде болен и гладен. И не иска да спи сам в празния си дом.
Дори да е така, все пак той е мъж.
Все още е момче. И вече спи.
Бо Ри... - Да?
Бо Ри... - Да...
Бо Ри... - Какво?
Съжалявам.
Какво?
Обичам те.
Приличаш на Те Ин.
Красива си.
Тръгвам. Не мога да спя тук, прекалено е топло.
Ще се видим по-късно.
Къде отиде Те Ин без чантата си?
Разбрахме се да се отбия в ателието и да дойдем заедно до училище.
Правиш каквото си искаш.
Идвах у вас.
По-добре ли си?
Играеш баскетбол, значи си по-добре?
Пак Те Ин... Ела на себе си.
Учениците винаги се влюбват в учителките си.
Но минава време и всичко изчезва. При всички е така.
Още ли не си се примирил?
Самотен ли се чувстваш?
Не можеш да забравиш Бисквитката? Затова ли си такъв?
Колко струва един телефон?
Учителко На Бо Ри.
Щом работите в училище, трябва да идвате навреме.
Извинете ме. Ако знаех за съвещанието, щях да побързам.
За това може да бъдеш уволнена.
Атестацията на учителите ще бъде трудна.
Учител Нa е кандидат за уволнение.
Ако следваме този принцип, повечето учители трябва да се уволнят.
Вероятно училището ще премине към Финансовата група "Сьонг Ил".
Какво означава това?
Иначе защо тя се опитва да подмени учителите и методите за обучение?
Още отначало се държи странно и подозрително.
Да не си призрак?
Нямаш задължения, на никой не му харесва, че си тук.
А все още си тук.
Значи можем да те наречем "Училищния призрак".
Знаеш новите правила и ти е все едно?
Вероятно ще те уволнят, не се ли притесняваш?
Върви си по пътя. Какво си се разприказвала с един призрак?
Това е последен модел, много добре се продава.
Колко? - 550,000 вона.
За 2 броя - 1,1 млн. вона?
Защо е толкова скъпо? 1,1 млн. вона.
Ако помоля татко за 1,1 млн, съм покойник.
Господине, чичо ми го купи за 15 млн. вона.
Как да ви го дам за 2 млн? Нямате срам...
Има няколко драскотини и поне 2 пъти е катастрофирал.
Само веднъж.
Прибавете още малко. След телефона няма да ми остане нищо.
Добре. Още 100,000 вона.
Няма начин!
Върни ми парите... - Господине, само още 300,000.
Не, 200... - 250.
230! - 240! Не по-малко.
Не казвайте нищо. 240! Не по-малко от 240!
Какво да правя?
Ало? - Значи още не си приключила.
Изчакай ме малко. Ще се върна за теб.
Не, приключвам и си тръгвам.
Бързичко трябва да си купиш нов телефон.
Не мога да се свържа с теб,
да ти пиша също. Тъжно е...
Сестра ти не ти ли дава своя?
Казва, че много говоря и харча пари. Затова си го взе обратно.
Не закъснявай, прибери се навреме.
Ако си сама в училище, ще дойдат призраците.
И аз съм призрак, така че няма проблем.
Какво? - Нищо. Тръгвай.
Бъди внимателен.
Да...
Ало?
Твой е, вземи го.
Те Ин, ти ли си?
Сватбен подарък.
Къде си сега? В училището?
Ако не съм в училище, какво?
Къде си?
Вкъщи.
Не съм искал пари от баща си и не съм ги откраднал.
Така че не се притеснявай. Ясно?
Да. Благодаря ти.
Затварям.
Лека нощ.
Повече няма да казвам, че те обичам.
Повече няма да ти го казвам.
Лека нощ.
Какво? Какво е това?
Не може да бъде...
Как така училището ни се превърна в колеж?
Толкова промени. Освен това,
тя е учила в чужбина. Как може така?
Действително незряла личност.
Къде ли е отишла?
Тя иска да унищожи училището.
Искаше да ми кажеш нещо. Говори.
Повика ме, за да ме гледаш?
Да.
Исках да разбера с какво си по-хубава от мен.
В нищо друго не можеш да се сравняваш с мен.
Да видя с какво привличаш Хьон У...
Исках да го видя.
Хьон У...
във Франция той живееше с мен. Знаеше ли?
Ти...
Ти си и по-висока от мен, и по-красива.
Във всичко си по-добра от мен.
Изменила си на любимия си човек, а сега искаш да си го върнеш.
Къде ти е гордостта?
Отдавна сте се разделили.
Защо още се въртиш около него? Неприлично е и е неловко за мен.
Мислиш, че знаеш всичко?
Ти си по-млада от мен.
Дори да не сме в училище, не трябва да ме обиждаш.
Срещнах го, когато бях на 20 години.
И 10 години не съм имала никой друг.
Трябваше да се оженим и един от нас да ръководи училището.
Точно затова аз учех, а той рисуваше.
Разбираш ли ме?
Заради него пожертвах мечтата си,
но в един момент изоставената се оказах аз.
Затова все още не мога да се примиря.
Срещнах се с теб, преглътвайки гордостта си.
Дори мога да коленича пред теб
и да те моля да ми го върнеш обратно.
Мога да заплача пред теб...
за да ми го дадеш,
за да ми го върнеш.
Мога да те умолявам.
Вие още си млада.
Вероятно ще срещнеш друг мъж.
Аз не мога...
Ако не бъде до мен...
не знам как бих живяла.
Ще ми помогнеш ли?
Мислиш ли за мен?
Защо мълчиш?
Бо Ри...
Все си мисля...
Че Ън Сьонг, защо си я изоставил? - Какво?
Тя е пожертвала мечтата си за теб.
Изоставил си я, защото не си я обичал вече?
Защо изведнъж заговори за нея?
Бо Ри... - Няма нищо.
172 овце, 173 овце, 174 овце...
175 овце
Спи вече.
Заради него пожертвах мечтите си.
Но в един момент изоставената бях аз. Все още не мога да дойда на себе си.
Мога да коленича, мога да плача,
молейки се да ми го върнеш.
Ако не бъде до мен, не знам как бих живяла.
Ще ми помогнеш ли?
Лека нощ.
Задъхах се.
Случило ли се е нещо?
След като първи идваш при мен...
На лицето ти е изписано всичко. - Какво?
Не можеш да спиш, да ядеш, струва ти се, че умираш.
Откъде знаеш? - Сега разбираш как боли сърцето.
Исках да се самоубия дори.
Какво? - Само си мислех...
Защо ще умирам? Ако умра, няма да те видя повече.
Толкова ли ме обичаш? - Дръж чайника правилно.
Разливаш водата.
Това, което винаги...
си искала да правиш заедно с мен...
Хайде да го правим заедно вече.
Да ходим на изпити, да седим до езерото, да гледаме филми.
Ще обядваме с майка ти, когато си идва в Корея.
Човек трябва да премине през това, за да разбере другите.
Много добре. На верния път си, Пак Те Ин.
Забрави ли вече Бисквитката?
Още не.
Не е толкова лесно. - Дори да е така, постарай се.
Почакай...
Държиш ме за ръката, а мислиш за друга?
Какво? - Смешно ли ти е?
Не знаеш ли?
Училището ще бъде предадено на "Сьонг Ил Корпорейшън".
Ако не мога да те имам, ще ми остане поне училището.
Ън Сьонг. - Какво?
Защо не искаш да разбереш?
Отдавна знаеш, че между нас всичко е свършено.
Защо не го разбираш? Ти не си такава.
Ти си силна и умна. На никого не се натрапваш.
Самостоятелна си.
Така беше, когато беше с мен.
Но защо ти харесва На Бо Ри?
Изостави ме след 10 години и си луд по нея,
познавайки я едва от няколко дни?
Ти не си такъв човек.
Ти не ме изостави заради Нa Бо Ри.
На Бо Ри.
Не ти ли каза, че се срещнахме?
Видяхме се и я помолих... да те остави.
Да разбере, че вашата сватба е невъзможна.
Да разбере и да те пусне. - Какво?
Мисля, че всичко разбра. - Че Ън Сьонг...
Ако след разговора ни, тя не те пусне,
аз ще те оставя.
Не ми трябва човек, загубил ума си по жена като нея.
Ало. - Къде си?
Какво? - Къде си?
Поливам двора.
Защо не ми каза, че си се срещала с Ън Сьонг?
Защо не ми каза?
Трябва ли да ти казвам с кого се срещам?
Ако е с Ън Сьонг, да.
Затова ли ме разпитваше вчера?
Затова ли ме попита защо съм я оставил?
Заради срещата си с нея?
Съжали ли я? Тя го умее.
В момента мисли само как да ни раздели. Вече всичко е планирала.
Не се хващай.
Не само тя, но и други искат да ни разделят.
Забрави я, не се срещай с нея.
Ако я видиш в училище, не й обръщай внимание.
Между нас няма нищо.
Нищо не ни свръзва.
Имам много недостатъци.
Но не съм заслужила упреците ти.
Всеки път, щом се събудя, когато ми се караш,
когато ме упрекваш...
Знаеш ли как се притеснявам и се съмнявам?
Не знам, кога ще ме разлюбиш.
Кога ще кажеш, че искаш да се разделим.
Не знам как ще свършат срещите ни.
Съжалявам.
Защо не ми повярваш? Защо ми нямаш доверие?
Защо се съмняваш в мен?
Не искам повече да идвам тук.
Дори да не може да го изпълниш, изслушай. Протегни си ръката.
За последен път...
Повече няма да идвам.
Помогни на любимия ми човек
да бъде щастлив с човека, когото обича.
Не знам дали ще ми помогнеш. Прави, каквото искаш.
Няма да те моля за друго.
Моля те.
Умолявам те.
Ало? Да.
Да, директор И.
Обявление? Какво обявление?
Не...
Управлявала съм училището повече от 25 години.
Как така призовка?
Че Ън Сьонг управлява в момента, но отговарям аз.
И още... Нямаме нищо общо със "Сьонг Ил".
Какво говорите?
Трябва да предадем училището на "Сьонг Ил"?
Какво става?
Не... Защо казвате, че трябва да приема призовката?
Защо трябва да взема призовка и да предам училището на "Сьонг Ил"?
Разбрах... Приключвам.
Разбрах ви, идвам. Затварям.
Какво става тук? - Не знам.
Действително, какво става?
Не разбирам защо училището преминава към "Сьонг Ил".
Скъпи...
Ън Сьонг... Набери номера й.
Не... какво става тук?
Трябва да ти покажа нещо.
Какво правите тук още от сутринта?
Учителко. - Не се бави, отивай на училище.
Какво? - Бо Ри...
Погледни.
Кога си ме снимал?
Не знаеше, останалите също...
Направих всичко сам. Трудничко си беше.
Това беше, когато чистех тоалетните.
Ако ти попаднеше цигара...
задължително я изпушваше.
Тук бях наказана в учителската стая.
Защо си снимал?
Тук е, когато те наказваха. Останалото е в другите албуми.
Ето те в час.
Тук - в междучасието.
Рисунки с молив, твои портрети. Искаш ли да ги видиш?
Не се притеснявай.
Откакто те срещнах, съм рисувал само теб.
Повярвай на думите ми.
И не слушай какво ти говорят другите.
Не съм ли глупак?
Защо я взех, след като продадох мотора?
Аз съм идиот.
Какво е това? Какво става?
Защо моето училище ще става част от вашата група?
Седни. Не стой права. Изслушай ме.
В момента аз управлявам училището.
И какво от това? - Имахме уговорка, че ще ръководя,
ако се омъжа за Хьон У.
И?
И понеже бракът ми с Хьон У няма да се случи...
Значи...
Ако Хьон У не се ожени за теб, искаш да вземеш училището?
Не..
Но може да се случи...
Затова ще ми помогнеш да се омъжа за него.
Не се женя аз.
Колкото можах помогнах.
Не мога насила да го завлека в църквата.
Накарай го. - Какво?
Вече му казах...
Ако не го получа, в краен случай ще взема училището.
Хьон У ще те послуша.
Заедно с него изучавахме живопис.
Ние трябваше да поемем училището.
Затова Хьон У продължи с часовете по живопис, а аз ги изоставих.
Ако загубя Хьон У, нямам къде да ида.
В края на краищата, не ме интересува какво ще се случи с училището.
Дали ще влезе в моята финансова група или ще го закрият.
Това ли искаше да правиш с мен - да триеш дъската?
Не се смей... Не е смешно.
Другите момчета са готови да умрат, за да ми подадат молив,
да ми подредят моливника, да ми помогнат.
Изпълняват всичките ми желания.
Наскоро след една уборка, така си бях изцапала лицето,
а ти дори не мигна.
Тази седмица ще я прекараме заедно. Ще изпълняваш ли желанията ми?
Бисквитката... Забрави ли я поне малко?
Да.
Как се чувстваш, когато трябва да забравиш любим човек?
Защо?
Още обичаш човек, когото си изгубил?
Човекът, за когото можеш да се ожениш, е пред теб.
Малко се уморих вече.
Но ще те чакам, не се безпокой.
Защо обичаш толкова учителката?
Все едно си от "Ромео и Жулиета".
Не можа ли да обикнеш когото трябва?
Мразя те.
Ей! Престани, че ще...
Престани!
Какво правите в час?
Ако ще се целувате, вървете на улицата.
Ако продължавате така, ще трябва да се ожените като завършите.
Вече спахте ли заедно?
Не... Ей, братлета...
Разглезен хлапак!
Искаш да завърша рисунката?
Да.
Какво е това? Твое ли е?
Рисунката.
Рисунката? Тази ли?
Прилича на твоя рисунка.
Може ли да я надраскам? - Рисувай.
Така небрежно?! Какво ще се получи?
Няма проблем. Прави каквото искаш.
Всичко надраска.
Учителю.
Нищо. Всичко е наред.
Какво става, учителю?
Как може така, учителю?
Нарочно ли го направи? - Добре ли си?
Да.
Ах, ти! Ела тук.
Почакай минутка... - Ела тук.
Изцапа ме много... - А ти мен още повече...
Не, погледни се... Почакай...
Сестричке... Защо си тук?
Здравейте. - Ти...
Ти, иди и поговори с Ън Сьонг.
Защо?
Искаш да изгубиш училището ли? Ти...
Веднага се срещни с Ън Сьонг.
Кажи й, че си виновен. Кажи й, че грешиш.
Определи ден за сватбата.
И не отлагай, както вече 2 пъти го направи.
А ти, учителко Нa, веднага напусни и остави Хьон У намира.
Сестричке! - Човек трябва и да се усеща.
Толкова си глупава, дори и това не знаеш.
Сестричке! - Млъкни!
За нищо не се съобразяваш с мен. Присмиваш ли ми се?
Дядо ти и баща ти са основали училището. И на тях ли се присмиваш?
С какво право?
На Бо Ри, защо си мислиш, че може да се омъжиш за Хьон У?
Сестричке, да излезем и да поговорим.
Любовта и бракът са две различни неща.
Мислите, че си подхождате?
Учителко На, мислиш ли, че подхождаш на Хьон У?
Престани! Какво правиш?
Не се сърди. Аз също
дълго търпях преди да дойда тук.
Ти, помисли си добре.
Училището ни е създадено от Джи Чон Су.
Докато аз съм Джи Хьон Е, а ти Джи Хьон У, не може да го изгубим.
Затова на всяка цена трябва да се ожениш за Ън Сьонг.
Надявам се да не те видя повече.
Имам час. Ще вървя.
Казват, че ако човек изведнъж му изменят, може и да умре.
Да направим всичко, което искаш.
Кажи ми честно.
Изпитваш съжаление към мен или така искаш да забравиш Бисквитката?
Има 2 варианта. Първият - да умреш днес.
Вторият - да те приема.
Кой избираш? - Вторият.
Наистина ли? - Наистина.
Отслабнал си след боледуването.
Трябва да се храниш и да си лягаш навреме.
Загубилият купува пицата. - Не. Пилешка супа с женшен.
Какво? - Наистина си отслабнал.
3...
2...
1...
0...
На моята любима...
Помогни й да бъде щастлива с човека, когото обича.
Те Ин.
Те Ин
Събуди се.
Съвзе ли се?
Събуди ли се?
Добре ли си?
Ще ти купя пилешка супа с женшен.
Изплаши ме.
Казах ти, че аз ще поема училището. - Млъкни.
А ще можеш ли да управляваш? - Ще мога.
Дядо ни е основал... Баща ни продължи, а сега е мой ред.
Защо си присвоихте училището? - Хьон У, подбирай си думите.
Да. Присвоих си го.
Татко сигурно щеше да ти го повери.
Но ти не искаше. Искаше само да рисуваш и да пиеш соджу.
Затова го повери на мен.
Защо толкова се шуми около женитбата ти?
Мислиш, че съм се оженила по любов?
Ако някой в нашето семейство можеше да управлява болницата,
аз не бих се омъжила.
Бях само на 25 години, когато се омъжих за човек, който имаше дете.
За да има кой да управлява болницата.
Аз и досега се занимавам с училището. Чак сега мога да си почина.
На 44 години съм. Цялата ми младост премина в училището.
Докато се занимавах с това, животът ми мина.
И сега като ме гледаш, все още ли мислиш така?
Казвам ти го, за да не живееш и ти така.
Не желая за теб такъв живот, затова го правя.
Без да го разбираш,
се обиждаш от думите ми и ни изправяш на нокти.
Те Ин.
Защо толкова късно? - Какво правиш тук?
Просто си бягам.
През нощта?
И си бягал дотук? - Да.
Странен си.
Прибирай се. Тръгвам си.
Те Ин.
Ще сваря рамен, ще хапнеш ли?
Бих искала да направя нещо по-вкусно, но имах тежък ден.
Защо бягаш по това време?
Яж по-бавно.
Когато в училище играя много, после не мога да заспя.
Чак като побягам, успявам.
И си бягал дотук?
Не питай вече. Ям.
Извинявай.
Защо нямаш настроение?
Сутринта с чичо разглеждахте рисунки.
Ще ти сложа още ориз.
Остани да спиш тук.
Защо?
10 години живеем сами със сестра ми.
След като спа тук, къщата стана някак по-уютна. Беше толкова хубаво.
Учителко.
Защо плачеш? Сънува ли нещо?
Защо плачеш?
Това е моята молитва.
Помогни на любимата ми
да бъде щастлива с човека, когото обича.
Ако тя бе с мен,
бих могъл да премина през всякакви трудности.
Ако тя обича друг,
не виждам смисъл да живея повече.
Боже, ако те има, моля те, чуй молитвата ми.
Помогни на любимата ми
да бъде щастлива с човека, когото обича.
Гледахте: УЧИТЕЛКО ЛЮБИМА
= Епизод 13 =
Превод: mackova Редакция: mrnkaloto
Благодарим ви, че гледахте с нас! /www.easternspirit.org/
Eastern Spirit @ 2010